LUMEA DE DINCOLO DE MÂINE
Filmezi?
Da. Prezintă-te.
Bine. Bună. Eu sunt Frank. Ce mai faceți?
Nu răspundeți. E o întrebare retorică.
Bine, haideți să vă pun la curent.
Aceasta este o poveste despre viitor.
Iar viitorul poate fi înfricoșător.
Ce?
Ești sigur că vrei să spui "înfricoșător"?
- Da, vreau să spun înfricoșător. - Bine.
Bine.
Viitorul poate fi înfricoșător.
Guverne instabile,
suprapopulare,
războaie pe toate continentele,
foamete, lipsa apei, colapsul mediului...
Și progresul științific, minunile frumuseții...
- Vrei, te rog, să nu mă mai întrerupi? - Bine.
- Dar încearcă să fii mai vioi. - Vioi?
- Da. Spune-le ce vrei. - Nu pot spune nimic dacă mă tot întrerupi.
- Ai dreptate. Scuză-mă. - După cum spuneam...
Cu fiecare secundă care trece...
- Suntem tot mai aproape de... - Știu. Spune-le despre...
Nu pot să le spun nimic până nu le spun despre asta.
- Te rog, n-am putea începe altfel? - Bine. Cum ai vrea să încep?
Ai putea spune că viitorul n-a fost mereu așa, nu?
- N-a fost. Când eram mic, viitorul era... - Diferit, nu?
Da.
Bine. Super. Începe așa.
Bine.
Când eram eu mic... viitorul era diferit.
Am ajuns la destinație.
Nu vă uitați bagajele și bucurați-vă de viitor.
Fii mai atent, puștiule.
EXPOZIȚIA UNIVERSALĂ DIN NEW YORK 1964
- Bună ziua, domnule. - Cu ce te pot ajuta?
Mă numesc Frank Francis Walker.
- Am venit să câștig cei 50 de dolari. - Chiar așa?
L-am demontat, ca să nu se modifice nitrogenul.
Deoarece călătoria cu autobuzul presupune destule hopuri.
Și știi cum e nitrogenul.
Aș fi putut folosi nitrogenul peroxid pentru motor,
dar nu aveam acces la el și avea probleme de stabilizare.
E un rucsac cu propulsie.
Evident.
Tu l-ai făcut?
Athena, ce faci aici?
L-ai făcut tu sau nu?
Ce?
L-ai inventat tu?
Da.
De ce?
Cred că mă săturasem să aștept să-l inventeze alții în locul meu.
Funcționează?
Desigur.
De cele mai multe ori.
Numai că din puncte de vedere tehnic nu prea...
Zboară.
Și dacă ar zbura, din punct de vedere tehnic, care ar fi scopul său?
Cum ar reuși rucsacul tău cu propulsie să facă lumea un loc mai bun?
- Ar putea fi de amuzament. - Domnule Walker.
Te rog, spune-mi că poți inventa ceva mai presus de amuzament.
Orice este posibil.
Nu știu ce vrei să spui cu asta.
Dacă m-aș plimba pe stradă și aș vedea
un rucsac cu propulsie zburând pe deasupra mea,
aș crede că orice este posibil.
M-aș simți inspirat.
Nu asta ar face lumea un loc mai bun?
Presupun că da.
Dacă ar funcționa.
Dar, din nefericire, nu funcționează.
Iar dacă nu funcționează, nu are niciun scop.
Mulțumesc pentru timpul acordat, domnule Walker.
Dar pot să-l fac să funcționeze.
Asta-i atitudinea potrivită!
Până atunci, tinere, distracție plăcută!
În niciun caz.
Îmi place de el.
Athena, nu.
Ce te face să crezi c-o să poți face chestia asta să zboare?
Sunt optimist.
- Îți piezi tipul. - Ba nu.
- E o improvizație. - Ba nu e o improvizație.
Nu funcționează.
- Pot să-l fac să funcționeze. - Ba nu poți.
N-o să mă dau bătut.
Nu te întoarce. Disimulează.
- Ce ți-am spus să faci? - Îmi pare rău.
Nu mai vorbi și uită-te în punctul orei cinci.
Nu știi cum arată ceasul? Unde e ora cinci?
În partea aceea!
Eu mă duc cu ei. Ai grijă să nu fim urmăriți.
Ai grijă să nu te vadă nimeni.
Cine ești?
Eu sunt viitorul, Frank Walker.
Mă scuzați.
Îmi cer scuze.
Regret, oameni buni. Trebuie să așteptați următoarea barcă.
E cineva?
Bună ziua. Vă rugăm să urcați la bordul Transportului.
Transferul este activ.
Vă rugăm să purtați casca pentru a evita leziunile grave.
Leziuni?
Transferul începe în 10 secunde.
Stați!
Așteptați!
5, 4, 3, 2...
Aici 1-2.
NU INTRAȚI
E al meu!
Mi l-ai reparat cumva?
Intrus!
Acum funcționează.
Deci? Unde se află locul acesta?
Și atunci s-a dus totul naibii.
- Vai de mine... - Așa a fost.
Deci le oferi o clipă de cer senin și rucsacuri cu propulsie...
Este important. Trebuie să afle adevărul.
Pot presupune. Numărătoarea inversă e pornită.
- Vrei să povestești tu? - Nu, te descurci bine.
Dacă tu crezi că poți povesti mai bine, aș fi încântat să te ascult încercând.
- Serios? - Serios!
Cred că tehnic oricum sunt mai calificată.
Serios? Cum așa?
Pentru că spre deosebire de tine, eu sunt optimistă.
- Filmează copilul? - E un video.
Știam eu!
Hai, filmează, scumpo.
Ce spui, Casey?
Acolo e Sirius, aceea e Canopus.
Petrus, Vega, Casian,
Capella, Betelgeuse.
De ce îți plac stelele atât de mult, Casey?
- Pentru că vreau să merg acolo. - Dar e foarte departe.
O să dureze mult timp. Foarte mult timp.
Dacă ajungi acolo și nu găsești nimic?
Și dacă găsesc totul?
- Doamne... - Ce?
Vrei să povestești toată copilăria ta?
Și tu ai început tot de când erai mic. Ofer un context.
Treci mai departe. N-au toată ziua la dispoziție.
Bine. De acord.
Identifică-te.
Nathan, dacă îl trezești pe tata, te pedepsesc.
Nu trebuia să te furișezi.
N-ar trebui să mai ai nevoie de ursuleț.
Tata a spus că am voie să dorm cu el.
Pentru că nu vrea să te maturizezi.
Iar ai fost pe platformă?
Ce-ai făcut acolo?
Ai încercat să îi oprești să o dărâme?
Asta m-ar transforma într-o infractoare.
Și un exemplu prost de urmat pentru un copil influențabil ca tine.
Dar dacă ar face altcineva asta...
Va trebui să-mi asum vina.
Se spune că până și faptele cele mai mărunte
pot schimba viitorul.
Cum poți fi sigură?
Pentru că știu cum merg lucrurile.
De ce vor să dea jos platforma?
Pentru că e dificil să ai inițiativă. E mai simplu să renunți.
Dar tu n-o să renunți, nu?
Niciodată.
Bună, tată. Plec la școală.
Ți-am pregătit prânzul. Pune-l la pachet.
- Cum ai făcut asta? - Asta urma să faci și tu.
Da, Eddie Newton. Ce?
Toate cele trei macarale? Da, Douglas. Mulțumesc că m-ai sunat.
E totul în ordine?
Da, iar au căzut macaralele.
- Ce ciudat! - E foarte ciudat!
Bine măcar că ai zi liberă.
Le vor înlocui cu macarale din Orlando, așa că revin la treabă înainte de prânz.
- E fantastic! - Cas.
Da.
Nimic n-o să mă oprească să scot platforma.
Nimic, iar după ce terminăm, n-o să mai am un loc de muncă.
Nimeni nu poate schimba asta.
Este inevitabil.
O să-ți găsești un alt loc de muncă. Ești inginer NASA.
Nu prea.
Sunt doi lupi.
Casey.
Toată viața mi-ai spus povestea asta. Acum ți-o spun eu ție.
Sunt doi lupi care se luptă mereu.
Unul înseamnă întunericul și disperarea.
Celălalt e lumină și speranță.
Care lup va câștiga?
Zău așa, Casey...
Bine, fie. Nu-mi răspunde.
Cel pe care îl hrănești.
Bravo.
Mănâncă.
Haide.
Distrugerea reciprocă este asigurată.
În ziua de azi, terorismul nuclear poate provoca daune la nivel global.
Ce arme au?
- Entropia mediului. - Topirea polilor.
Așteaptă ca noi să hotărâm dacă schimbările climatice sunt reale.
Nivelul crescut al apelor,
intensificarea tiparelor climaterice ne trimit fără cale de întoarcere spre
Distopia, prin definiție imperfect, O lume nouă, de Huxley,
Zona 51, 1984, a lui Orwel.
Cândva erau considerate ficțiune, însă noi trăim viitorul din aceste cărți.
Iar situația pare să se înrăutățească. Da, domnișoară Newton.
Le putem repara?
Poftim?
Înțeleg că lucrurile merg prost. Dar ce facem pentru a le repara?
Weekend plăcut tuturor!
Newton.
Da.
Ți-au plătit cauțiunea.
Motocicleta ta e în rechiziție. Poți să-ți iei lucrurile de acolo.
- Newton? - Da.
Bun. Bine.
O agrafă, 47,32 dolari, carnetul de conducere,
un cartonaș de baseball,
un pachet de gumă și o insignă. Semnează aici.
- Asta nu este a mea. - Ce nu-i a ta?
Insigna.
Niciodată nu am...
Nu se poate...
Am fost aici tot timpul?
Știu.
Nu!
O iau eu.
Habar n-ai câte sfori am tras
ca Departamentul de Securitate Internă să nu depună plângere, Casey.
Nu a fost simplu vandalism, înțelegi?
E NASA! E proprietate guvernamentală!
- Ai mai văzut asta până acum? - Tu chiar nu înțelegi, nu?
- Sunt extrem de supărat pe tine. - Am înțeles, ești supărat.
Înțeleg, dar vreau să te uiți la asta. Ți se pare ciudată?
- N-o atinge! - De ce țipi la mine?
Pentru că șofezi, tată. E periculos. Trage pe dreapta.
Casey, îți jur, dacă iei droguri...
Nu iau droguri. Uită-te.
Vreau să te pregătești pentru ceva nou.
E o nouă frontieră, tată. De acord?
Vei înțelege totul imediat ce vei atinge această insignă.
Ce?
Nu mai funcționează?
Tu nu vezi toate astea?
Încetează!
Pe cuvânt, Casey. Nu știu ce te-a apucat.
- Mișcă-te, Dexter. - E foarte rapid.
Hai, idioților.
Să-l găsim pe Bing.
STAȚIE DE VEHICULE PLUTITOARE
Vii?
Mă poți vedea?
N-am toată ziua la dispoziție.
URMĂTOAREA OPRIRE: PĂMÂNT
Sigur urmărești procedura?
- Cu strictețe. Te duci și vezi. - Tată, mă faci de râs.
- Am promis că transmitem un joc video. - Chiar și în afara zonei de semnal?
Tată, ce mare lucru? Nu mergem decât 20 de metri mai încolo.
AJUNGEM ÎN PORTUL SPAȚIAL
Prieteni! Aici!
Haide. Ți-am rezervat un loc.
S-a descărcat bateria?
Trezește-te! Și-a schimbat parola de la computer. O știi?
De ce miroase a mlaștină?
Dă-mi parola și poți să te culci la loc.
Ai internet pe telefon.
Telefonul meu a căzut în apă.
Bine...
Ce anume căutăm?
Stai! Asta e!
O insignă de colecție, extrem de rară, care comemorează Expoziția Mondială din '64.
Experți și furnizori a celei mai mari selecții
de obiecte de colecție spațiale din lume.
Ce site vechi.
Dă-mi numărul lor.
Nu au niciun număr.
Nu au numărul?
Au o adresă.
Uite, o să-i spui tatei că te-ai trezit și m-ai văzut plecând.
Ți-am spus că mă duc în tabără cu prietenii și o să sun mâine.
- Faci asta pentru mine? - Numai dacă îmi spui ce se întâmplă.
Cred că am văzut...
Că am fost...
În viitor.
Pot să vin și eu?
Da.
Bună. Aici locuiește Casey Newton?
Nu.
A comandat niște fursecuri, iar eu i le-am adus.
Ești cercetașă?
- Bineînțeles că sunt. - Și de ce nu porți uniformă?
- E la spălat. - Aceia sunt biscuiți Oreo.
Poți, te rog, să-mi pui când se întoarce Casey?
S-a dus în tabără cu prietenii. Se întoarce peste câteva zile.
Asta le-ai spus părinților tăi?
Da.
- Dar nu este adevărat. - Ba da.
Ba nu, Nathan, nu este.
Nu mă întreba de unde îți știu numele.
L-am aflat în același mod în care am aflat că mă minți.
- Ești din viitor? - Înțelegi foarte bine.
Atunci de ce nu îmi spui ce vreau să aflu?
Insigna aceea s-a defectat. S-a dus să caute alta.
Nathan, unde s-a dus să caute?
Bună.
Avem reduceri săptămâna asta. Trei rafturi cu 70%.
Nu, mulțumesc. Nu am venit să cumpăr nimic.
Speram că o să-mi puteți spune ceva despre asta.
Hugo.
Bun venit la...
Mulțumesc pentru ajutor, dragă.
Dacă ai lăsa-o deschisă, n-ai mai avea nevoie de ajutorul meu.
Dacă aș lăsa-o deschisă, mi-ar afecta acea parte din viață
care respectă entuziasmul.
Sunt Hugo Crantsback. Cu ce te pot ajuta?
Are o insignă.
- Am văzut că și tu căutai una. - De unde o ai?
Ce poți să-mi spui despre ea?
Nu-ți pot spune nimic până nu-mi spui cine ți-a dat-o.
Nu vorbesc eu prima.
Se pare că nu mai ai ce face aici.
Așa s-ar părea.
Ai văzut ceva, nu-i așa?
Când o atingi...
Se întâmplă ceva incredibil?
- E real? - Bineînțeles.
Sunt niște oameni care au inventat tehnologii la care noi nici nu visăm încă.
Ia stai un pic. Ce oameni?
Te-ai gândit vreodată ce s-ar întâmpla
dacă toate geniile, artiștii, savanții,
cei mai inteligenți și creativi oameni din lume
ar hotărî să schimbe lumea cu adevărat?
Dar unde? Unde ar putea face un asemenea lucru?
Ar avea nevoie de o lume fără politică, birocrație, distragerea atenției, lăcomie.
Un loc secret.
În care să poată construi orice ar fi destul de nebuni să-și imagineze.
Ei își spun Ultra Plus.
Dar modul prin care pot vedea acest loc este prin intermediul insignelor.
De ce le-au inventat? La ce ajută?
Se zvonește că
erau cât pe ce să iasă în public.
Să își împărtășească invențiile cu întreaga lume.
Din nefericire...
Nu s-a mai întâmplat asta.
De ce?
Cred că ți-am destăinuit destule, domnișoară.
Așa cum noi am decis să avem încredere în tine,
te rugăm să ai și tu încredere în noi.
Spune-mi. De unde o ai?
Nu știu.
Cum adică, fetițo?
M-au arestat și am găsit-o printre lucrurile mele.
- Printre lucrurile tale? - Da. Nu știu cum a ajuns acolo.
Ce-a fost asta?
Spune-ne cine ți-a dat-o, te rog.
Nu mi-a dat-o nimeni.
Puțin probabil, scumpo.
Știți ceva? Cred că o să plec.
Mulțumesc pentru ajutorul vostru.
Îți dau 1.000 de dolari dacă îmi spui de unde ai insigna.
- Nu știu! - 10.000.
Ți-a dat-o o fată? O fetiță?
Nu știu despre ce vorbiți. O zi bună! Bucurați-vă de ciudățenia voastră!
Spune-ne unde este și te cruțăm.
E o glumă, nu?
Unde e fata?
Nu știu.
O să ne spui unde este fata.
Nu cunosc nicio fată. V-am mai spus.
- Unde e fata? - Nu cunosc nicio fată!
Trebuie să plecăm.
Haide. Acum.
E o bombă care îi oprește în loc, dar nu pentru mult timp.
- Ce? - Ascultă-mă!
O să treacă efectul, iar tu o să fii în raza de foc.
Trebuie să plecăm. Dacă nu, o să mori.
Am rămas blocată.
Doar temporar. Ia-mă de mână.
Când o să fii liberă, o să te trag afară. Rămâi în spatele meu.
Ești gata?
Ai grijă!
Trebuie să plecăm!
Asta o să-i rețină pe loc. Trebuie să plecăm imediat!
În caz că au scăpat, o să vină după noi.
Ce?
Nu știu cum... Nu pot să...
Treci în mașină, Casey!
De unde știi cum mă cheamă?
Urcă în mașină.
Ce înseamnă asta?
Două unități EA au fost exterminate. Eu ți-am salvat viața.
- Ei s-au autodistrus. - Unități AE?
- Cei electronici. - Erau roboți?
Nu, avansați și...
- Bine, erau roboți. - Ce naiba?
Tu cine ești?
Mă numesc Athena.
Eu ți-am dat insigna.
Insigna? A, insigna!
Da.
Da, și ți-am dat-o astfel încât să putem evita contactul inutil.
Contact? Despre ce vorbești?
Cum de conduci o mașină? Cine ești?
Sunt o versiune mai bună...
60 de secunde până la autodistrugere.
Vorbește în chineză
Îmi cer scuze pentru asta.
Ești una dintre ei.
Evident.
Unde pleci? Oprește-te! Încerc să te ajut!
Doamne Dumnezeule!
Nu e real. Nu se întâmplă așa ceva.
Nu se poate!
- Lasă-mă să ies din mașină! - Nu mai urla!
- Lasă-mă să ies imediat! - Nu te las!
Ți-am dat ultima mea insignă și nu o voi lăsa să se irosească.
Cum adică ultima ta insignă?
Locul pe care l-am văzut...
- Chiar există? - Sigur că da.
Dar dacă nu vii cu mine, n-o să mai existe mult timp.
De ce?
Pentru că au inventat ceva ce n-ar trebui să se afle la tine.
Ce-au inventat?
Vrei să-mi mai pui întrebări până vine cineva să ne omoare?
Nu.
Atunci încotro vrei să mergi?
Înapoi...
Sau înainte?
Mă poți duce tu acolo?
Pot.
Conduc eu.
Bine. Rămâne pe mai târziu. Mulțumesc.
Foarte bine, băieți.
Șeful a spus că putem intra să investigăm.
Să sperăm că erau în pauza de masă
și nu era nimeni înăuntru când a avut loc explozia.
Domnule căpitan.
Sunt Dave Clarck, de la serviciile secrete.
Văd că aveți bătăi de cap aici.
Serviciile secrete? Ei unde se duc?
Securizează locul.
Vă mulțumim pentru ajutorul acordat. Preluăm noi de-aici.
Dale, am găsit asta afară, chiar lângă fereastră.
Ai mai văzut ceva asemănător?
Ce naiba?
Doamne sfinte!
Bună! Săptămâna asta avem reduceri de 70%.
Era o fată? O fetiță? O fată? O fetiță?
Vreți să-mi spuneți ce se întâmplă aici, domnule?
Nu, domnule. Nu vreau.
Era o fată? O fetiță?
Contactați-i pe ceilalți.
Spuneți-le că am găsit fata.
Acolo.
N-ar strica să te uiți pe unde mergi data viitoare.
Am o idee trăsnită. Ce-ar fi să-mi spui unde mergem?
Pennsville, New York.
Ce e în Pennsville, New York?
Cineva care ne-ar putea ajuta să mergem înapoi.
Stai puțin. Ai spus că mi-ai dat ultima ta insignă.
- Câtor persoane le-ai mai dat? - Nu are importanță.
Nici măcar prima ta alegere.
Te-am găsit acum o lună și am vrut să mi te alături imediat.
Întâmplător, te înscriai în parametrii mei de recrutare.
Să nu mai spun că ai obținut 73 de puncte pe scala lui Johnobat.
73?
Asta e bine?
Stai puțin. Recrutări pentru ce?
- Nu am voie să-ți răspund. - Cine nu îți dă voie?
N-am voie să-ți răspund la asta. Trebuie să te avertizez.
Dacă o să-mi mai pui multe întrebări, o să-mi activezi protocolul.
Bine... Și ce înseamnă asta?
O să mă sting.
Ba nu.
Pune-mă la încercare.
Ai spus că au construit ceva ce nu trebuia.
S-a întâmplat ceva acolo? Ceva rău?
Fir-ar...
Te rog să nu răspunzi. Te rog să nu răspunzi.
Ați sunat pe numărul de mobil al lui Eddie Newton.
Vă rog să-mi lăsați un mesaj. Vă sun eu.
Bună, tată. Sunt Casey.
I-am spus lui Nate să-ți spună că sunt în tabără.
Dar s-o lăsăm naibii de tabără. Nu-mi place să te mint.
N-am știut cum să-ți spun adevărul pentru că...
Se întâmplă ceva complet ieșit din comun.
Ideea e că sunt teafără și o să fiu în continuare.
Nu mă droghez. N-am intrat în nicio sectă.
Și nici gravidă nu-s. Te sun iar în curând.
Te iubesc, tată.
Dumnezeule!
- Te simți bine? - Da.
Sunt bine. Mulțumesc.
Credeam că... te-am defectat sau cine știe ce ți-am făcut?
Ar fi mai bine să conduc eu.
Casey.
Știu că nu ai niciun motiv să ai încredere în mine,
dar caut pe cineva ca tine de foarte mult timp.
Te rog.
Trage pe dreapta.
Dintre atâția oameni cărora le-ai fi putut da insigna...
De ce m-ai ales pe mine?
Pentru că ești specială.
- Sunt specială... - Ești.
Tipul cu care o să ne întâlnim...
Cine e?
Numele lui e Frank.
Frank Walker.
Și el e special.
Evident.
Stai! Așteaptă! Ce faci?
Nemaipomenit!
Tu de ce nu lași urme de pași?
Fantastic.
Să știi că te aud.
Pleacă.
- Ai văzut câinele? - Da.
E o hologramă.
Cum ai reușit s-o proiectezi în lumina zilei?
- E chiar impresionant. - Cine ești?
Ce vrei?
Tu ești Frank Walker, așa-i?
Numele meu e Casey și vreau să mă duci acolo.
Unde să te duc?
În locul pe care l-am văzut când am atins asta.
De unde ai asta?
- De la fetița aceea... Athena. - Ea unde e?
M-a abandonat aici.
Cred și eu. Uite ce e.
De unde ai venit? Du-te înapoi, puștoaico.
Nu. Vreau să mă duci acolo.
- Ce-am văzut eu... - Ce-ai văzut tu nu mai există.
Ceea ce cauți tu nu mai există.
Ba nu. Am senzația că trebuie să mă duc.
De parcă ar trebuie neapărat să mă duc acolo.
De ce?
Pentru că ți-au rezervat un loc pe o navetă spațială?
Tu ai văzut o reclamă filmată cu secole în urmă.
A fost o invitație care n-a mai fost trimisă,
pentru că s-a anulat totul.
Nu trebuie să faci "neapărat" nimic.
Ai fost manipulată să crezi că faci parte din ceva incredibil.
Să te crezi specială. Dar nu ești.
Nu ești.
Deci mă refuzi?
Jigodia...
Fir-ai tu...
N-ai decât să chemi poliția când vrei tu.
Oricând!
Îți dau 5 secunde.
Nu o să plec!
Ori mă duci acolo, ori mă împuști!
Dacă pui mâna pe ceva de acolo, exact asta o să fac!
Ce faci?
Pun mâna peste tot!
Deschide ușa imediat.
Vorbesc serios. Te calc în picioare.
Ce face chestia asta care seamănă cu un trombon?
Ia mâna de pe ea. Vorbesc serios.
- Mă duci acolo? - Nu.
Înseamnă că nu vorbești serios.
Fii serios. Asta ți s-a părut ție amuzant?
A fost nepoliticos.
Ai putea râde.
Pentru posteritate.
Am râs.
Ai zâmbit. Zâmbetul nu e râs.
Toată lumea râde. E o nevoie biologică.
Ba nu. Dormitul e o nevoie biologică.
Dar tu nici nu dormi.
Mai devreme sau mai târziu tot o să te fac să râzi.
N-o să mă opresc până n-o să reușesc.
Poate că ar trebui.
Ce?
Să nu mai încerci.
De ce?
N-ar trebui să înregistrăm asta.
Ieși de aici.
Stai puțin.
Ce e acolo? E o numărătoare inversă?
Nu plec. Am dreptul să știu ce se întâmplă.
- Meriți? - Da, merit niște răspunsuri.
- Răspunsuri la ce? - Știu că ai fost acolo.
Nu știi nimic.
Cum poți pleca dintr-un asemenea loc?
Pentru că m-au dat afară!
M-au dat afară și mi-au blocat toată căile de întoarcere.
Fiindcă ai construit ceva ce nu trebuia.
Cine ți-a spus asta?
Ăsta e? Acel ceva?
Dacă ți-aș putea spune data... data exactă la care vei muri,
ai vrea să o știi?
Tu de unde ai ști?
Să zicem că aș ști.
Ești cumva mediu?
Nu, nu la asta m-am referit.
Folosește-ți imaginația, bine?
Bine.
Să admitem că este o lume în care eu știu
cu siguranță absolută timpul exact al morții tale.
Ai vrea să ți-l spun sau nu?
Bineînțeles că aș vrea, cine n-ar vrea.
Dar...
Dacă faptul că îmi accept moartea, este lucrul ce o cauzează?
Deci răspunsul este da, aș vrea să mi-l spui. Dar nu te-aș crede.
- Trebuie să mă crezi. - De ce?
Nu îți faci propriul destin și toate chestiile alea?
Ce e?
Cine ești, puștoaico?
E de rău?
Te-au urmărit până aici?
Ce? Cine?
Roboții.
Nu i-am mai văzut până acum.
Frank Francis Walker!
Aveți permisiunea de a pleca și de a nu interveni.
Ascundeți un fugar.
Dați-l în custodia noastră sau veți fi eliminat.
Aveți 1 minut să vă supuneți.
- Mulțumesc. - Nu-mi mulțumi încă.
Așteaptă.
Să mergem.
Frank Francis Walker.
Prin autoritatea guvernatorului Nix,
această unitate a fost autorizată să...
Gata. Destul.
E suficient.
Închide ușa!
Cine naiba e guvernatorul Nix?
Să mergem, haide!
Urcă!
În ce fel e asta o idee bună?
Suntem în siguranță, puștoaico.
Chiar erai pregătit pentru cazuri de-astea?
Șapca mea.
Las-o.
Nu, nu. Nu pot să plec fără ea.
E a tatălui meu.
M-am prins.
Ai fost prea deșteaptă pentru binele tău.
Nu te-a înțeles niciodată, nu te-a sprijinit, iar acum îi porți șapca.
Fiindcă ai fost rebelă, nu?
Nu. Tata este uimitor.
Stai puțin...
Nu vorbim despre mine, așa e?
Hai să te ducem la tatăl tău uimitor,
și să ne prefacem că asta nu s-a întâmplat niciodată.
Ce distractiv!
- E moartă bateria? - Nu, nu e.
Atunci poate sunt punctele.
Nu, nu sunt.
- Când a fost ultima oară când... - Știi, nu mă ajuți.
Jos, acum.
Așteaptă.
Bună, Frank!
O să mă împuști?
Mă gândesc.
Te poți hotărî în camionetă?
Fiindcă trebuie neapărat să mergem.
Așteaptă.
De ce? Ca să mai apară alți roboți?
E una din ei.
Da, știu. Vii sau nu?
Dă-te mai încolo.
- Frank... - Nu încă.
La ce te-ai gândit, de ce ai târât-o și pe ea în asta.
Nu am târât-o în nimic.
I-am dat o insignă. Ea a făcut restul.
Exact ca tine.
Nici să nu începi... când ai găsit insigna?
Am fost acolo, le-au distrus.
Nu pe toate. Am păstrat aproape o duzină.
Și i-ai dat unul unei adolescente.
Am obținut 73 de puncte la test.
73 de puncte nu e posibil.
E gelos fiindcă el a obținut 41.
Știi ce, eu aveam 11 ani. 11 ani.
Nu-l atinge.
E o detonare de o kilotonă. Nu e o jucărie.
Nu umbla prin lucrurile mele. Ai înțeles?
Scuză-mă.
Nu am început chestia asta cu ea.
Am irosit ani pe alți candidați potențiali.
Candidați potențiali? Pentru ce?
Tu încă mai crezi că recrutezi, nu?
Nu-i mai pune întrebări, o să-și facă chestia de auto închidere contra cronometru.
Ce chestie de auto închidere? I-ai spus tu că ai așa ceva?
Mă enerva.
M-ai mințit?
Obișnuiește-te cu asta. Acum îți promite un viitor frumos,
și în momentul următor îl aduce în casa ta să te omoare.
Se scurgea timpul și aveai nevoie de o motivație.
Motivație pentru ce?
Trebuie să ne întoarcem, Frank.
Înapoi acolo? Da, da, Frank, trebuie să ne întoarcem.
Grozav, pur și simplu grozav. Dacă ai fost înțepat de o albină, nu sari pe stup.
Este o analogie oribilă.
Este o analogie fantastică. Ce știi tu despre analogii?
E imposibil să port o conversație cu tine, când te comporți așa.
Mă comport așa fiindcă mi-ai stricat viața. Din nou.
Frank, nu e ceva personal, doar că așa sunt programată.
Am ajuns.
Unde te duci?
Aici este localizată stația ta, nu?
- Trebuie să ajungem la spectacol. - Spectacol?
Ești nebună? Ei știu că tu ai trimis-o la mine. O să ne aștepte.
Dă-mi tubul Edison și mergem fără tine.
Nu am tubul.
E în geanta ta.
Am viziune cu raze x.
- De unde o ai? - E plină de surprize.
Știu eu surprizele ei.
Una din ele e asta. Ei nu-i pasă de tine.
Tot acel farmec și simțul scopului, micul zâmbet drăgălaș.
Totul este software. Numai 1 și 0. Atâta tot.
Crede-mă, când ajungi acolo, ești pe cont propriu.
Ce s-a întâmplat între voi doi?
Crede că i-am rănit sentimentele.
Nu, tu ai rănit un puști tâmpit, care a fost suficient de stupid încât să...
Ai fost multe lucruri, Frank Walker.
Dar nu ai fost niciodată prost.
De nu îmi dai tubul Edison și...
Nu îți dau nimic.
Bine. Vrei să intri, te duc eu înăuntru. De ce nu?
Mai bine decât să aștepți aici să fii vânată, omorâtă, etc., etc.
Așa te vreau.
Etcetera? La ce te referi cu etcetera?
Ce fel de cabluri sunt astea?
Genul care transmit oamenii.
Oameni ca noi?
- ...se miniaturizează... - Chiar trebuie să-ți explic totul?
Nu poți să rămâi doar uimită și să treci mai departe?
Toate astea sunt conectate la antena de sus.
Folosești satelitul?
Știu cum funcționează lucrurile.
Ura pentru tine!
Înconjoară-ți ochii cu asta, strâns.
- De ce? - Fiindcă justiția e oarbă.
Fă-o, puștoaico.
Vrei să-mi pun asta pe cap?
Dacă asta mi se lipește de sprâncene...
Taci, deschide gura și dă-ți capul pe spate.
Ce a fost aia?
Pudră. Ești bine acolo?
Suntem gata de plecare.
Ai setat-o pentru turn? Încă e un receptor acolo.
Ultima oară am verificat.
Acum cât timp a fost asta?
Acum 25 de ani.
Perfect.
Și pe tine te-au aruncat?
Bine prieteni, haideți spre roboți.
Bine. O să fie strălucitor, friguros, și ascultă la mine,
o să pierzi 90% din glicemie într-o fracțiune de secundă,
și o să-ți dorești să fii moartă.
Dar apoi se va termina.
Să nu faci pipi pe noi.
Sună minunat.
De ce acum, de ce ea?
Fiindcă ea nu a renunțat.
Crezi că poate să-l repare.
Ce te face să spui asta?
O mai poate face o dată?
Nu am idee.
Haide să aflăm.
E frig.
Mor!
Nu mori. E coca-cola în frigider.
Servește-te.
Nu avem nici o idee câți sunt aici, dar suntem siguri că vor veni, așa că...
Ne mișcăm rapid și mă urmați. Fără întrebări, ați priceput?
Am înțeles.
Scuze.
Suntem în Paris?
Nu mai fi atât de uimită.
- Credeam că voiai să fiu... - Vreau să-ți tacă fleanca.
Trebuie să ajungem în turn, cred.
La naiba.
Noi doi suntem pe lista lor, dar ar putea să nu aibă
profilul tău de recunoaștere facială încă.
- "Ar putea să nu-l aibă?". - Da.
Te duci acolo, iei asta și îi bați ușor pe gât. Dacă e om îl lasă inconștient pe loc.
Și dacă e robot?
O să-i enerveze doar.
Minunat.
E curajoasă.
Om!
Francezii au urât chestia asta când Eiffel l-a dezvăluit prima oară
și au zis că este urât.
Lui Eiffel nu i-a păsat. Nu a fost menit să fie un monument.
A fost menit pentru a găsi o altă lume.
Le cat premiere... plus primii patru al Ursulei.
Ei au făcut parte din toate astea?
Eiffel, Jules Verne, Tesla... și domnul Edison.
El a proiectat acea antenă în care am intrat...
- Stai puțin, ce? - Turnul Eiffel nu este o antenă.
În sfârșit îți răspund la întrebare și tu mă întrerupi.
Da, Tesla a proiectat antena ca să observe,
orice fel de frecvență existentă: sub-spațială, trans-dimensională, oricare.
Și au găsit exact ce căutau.
Apoi Edison a încercat să-și asume creditul pentru descoperire,
fiindcă ăștia doi nu se suportau...
Frank, rămâi la subiect.
Da, scuze.
Din toate acele zvonuri despre intrări secrete...
Cei patru le-au păstrat doar pentru ei, un bilet dus...
În caz de urgențe...
Spectacolul.
Și nu ai văzut nimic încă.
Mă scuzați dar turul s-a terminat...
E o rachetă.
Vin spre noi.
Puneți-vă centura.
Ce a spus?
Să te întorci.
Spune-i să aștepte.
Așteptați vă rog.
De ce ne întoarcem?
Nu facem asta. Trecem într-o altă dimensiune.
Deci ne-am catapultat în spațiu, doar ca să avem un început mai greoi?
Partea asta o să devină puțin ciudată.
Trezește-te.
Casey, trezește-te.
Am ajuns.
Și acum ce facem?
Spune-mi tu.
Eu să-ți spun? Asta a fost ideea ta.
Eu nu am idei. Doar îi găsesc pe oamenii care au.
Deci nu e niciun plan.
Este un plan.
Doar că nu l-ai creat încă.
Dar ar trebui să faci asta curând.
E minunat.
Poftim, ascunde asta.
- Sigur. - Stai puțin, aia e chestia de o kilotonă
care se detonează, și despre care mi-ai spus să nu mă joc cu ea?
În momentul ăsta este polița noastră de asigurare,
este foarte probabil ca ei să încerce să ne omoare chiar de la poartă.
- Și o să stăm aici pur și simplu? - Păi, tu ai vrut să vezi Tomorrowland.
Uite-l că vine.
- Frank... - David...
Arăți bine.
Vârsta ți se potrivește bine.
Mulțumesc, ar trebui s-o încerci și tu.
Nu știu, cred că o să continui să-mi beau shake-ul, în fiecare dimineață.
E și cu aromă de ciocolată, acum.
Delicios.
Bună, Athena. Începusem să cred că nu te mai întorci acasă.
Unde ai fost?
- Mi-am făcut datoria. - Datoria?
Nu am fost clar, cumva, când am suspendat protocolurile tale de recrutare?
Am avut impresia asta când m-ai numit vechitură și ai încercat să mă dezasamblezi.
Ai creat o ditamai agitația,
lansând o navă spațială antică din Turnul Eiffel.
În circumstanțe normale, am lucra peste program
încercând să convingem pe toată lumea că a fost o farsă complicată.
Din fericire pentru toți, acum nu prea mai contează.
De ce nu mai contează?
Și tu cine ești?
Eu sunt Casey... Newton.
Și tu cine ești?
David Nix, e o plăcere să te cunosc.
Frank, a fost minunat să mai povestim. Dar fiindcă am fost puțin neclari
cu privire la termenii exilului tău,
și la consecințele violării lui, trebuie să întreb...
Ce naiba cauți aici?
Cred că ea poate să-l repare.
Îmi pare rău, nu am...
Ea. Cred că poate să-l repare, David.
Stai puțin, ce?
Ți-am piratat semnalul. De fiecare dată când îl pornești aici.
Îl pot vedea acolo.
Și a pâlpâit. Procentajul a scăzut, David.
Imposibil.
Nu mă crezi? Hai să mergem să aflăm, chiar acum.
Scuzați-mă, dar ce anume pot să repar?
Ei bine, domnișoară Newton, el crede că poți repara Lumea.
Este un portal spre Terra?
Nu, este un punte spre Terra.
Bine ai revenit la Monitor, Frank. E ceva nemaipomenit, nu-i așa?
Da e ceva.
Nu vă faceți griji în legătură cu spectacolul luminos. Este sigură.
- O să trebuiască să fac ceva? - Da.
Poți să fii mai concret, fiindcă a repara Lumea sună...
Fii tu însuți.
Am înțeles.
Ce sunt imaginile alea?
Momente fulger din viitor. Ce se va întâmpla peste câteva secunde.
Tot turnul ăsta își captează energia prin taclion...
O particulă mai rapidă decât lumina, descoperită acum aproape 40 de ani.
Fizicienii voștri încă dezbat problema existenței lor.
Prea târziu.
Deci. Să continuăm spectacolul.
A afectat interfața, totuși,
încă funcționează cu algoritmul tău original.
Dacă ai ceva să-mi arăți, Frank, arată-mi.
Alege un loc.
- Ce? - O locație, oriunde în lume. Alege una.
Canaveral, Cape Canaveral.
Interfața este orientată de la mâinile tale, spre centrul Pământului.
Gata, m-am prins.
Ai antrenat-o, evident.
Și-a amintit cum funcționează.
Cum e posibil?
Suntem la milioane de deviații exponențiale
depărtare de dimensiunea pe care o numești casă.
Frank a avut ideea nobilă de a construi mașinăria asta
astfel încât să putem păstra legătura.
Asta a fost acum trei zile.
Relativ.
În spațiu-timp uman.
Fiindcă taclionul călătorește mai rapid decât lumina,
îndată ce le colectăm...
Puteți vedea înapoi în timp.
Nu doar înapoi.
Glumești.
Nu.
Ce s-a întâmplat?
Continuă.
Puțin mai departe.
E suficient.
E suficient, puștoaico.
Aia e casa mea.
Ar fi fost bine ca Frank să te fi pregătit înainte pentru asta.
Mi-e teamă că lumea se sfârșește.
Este un lucru sigur, inevitabil și se apropie.
Când?
Peste 58 de zile din momentul ăsta.
58 de zile?
Orice ar fi cauzat asta se poate întâmpla
oricând, după ce imaginile statice încep să apară,
o lună, poate mai devreme.
Încă mai cauți vechea ta scânteie, Frank?
Știu ce am văzut.
De ce nu spui nimănui?
Toată planeta o să moară și tu stai aici?
Noi nu o să murim, asta e lumea ta, nu a noastră.
Noi vom fi în regulă aici.
Atunci de ce nu-i lași și pe ceilalți oameni înăuntru?
Spune-i, David.
Frank...
Toți acei ani în exil, și tot nu înțelegi...
Oamenii ăia sunt mânați de sălbăticie. Dacă le-am spune despre locul ăsta.
Atunci acel lucru ni se va întâmpla și nouă.
Și nu ar supraviețui nimic.
Dar nu s-a întâmplat încă.
S-a întâmplat deja, doar că nu l-ai acceptat încă.
Ei bine, nu-l accept.
Ai văzut asta?
David, știu că ai văzut. Asta înseamnă că este o șansă.
E cel puțin o șansă...
- A mers destul de bine. - Ce s-a întâmplat?
O să fii deportat... din nou.
Ăsta-i Nix. Nu mai are nici o idee nouă.
Se pare că cele 10.000 de aptitudini ale tale,
nu au fost atât de convingătoare încât să-și schimbe părerea.
Fii blând.
Ești bine?
Ai crede că printre milioanele de întrebări pe care le-am pus
ai fi putut să spui: "Casey, lucrurile astea nu sunt adevărata problemă,
fiindcă mașinăriile noastre care prevestesc viitorul,
spun că vom muri cu toții."
Am făcut o oarecare aluzie la asta.
Locul ăsta nu are nimic de a face cu speranța, e chiar opusul speranței.
- Nu spune asta. - De ce nu?
Tu ai spus-o.
Nu e de mirare că ai renunțat.
Asta a fost înainte să te cunosc.
Chiar ești specială.
De ce îmi tot repetați asta.
Nu sunt.
De ce mi-ai dat asta?
Mi-ai arătat un loc care era uimitor și incredibil. Și era o minciună.
Dacă vreți să băgați o idee în capul oamenilor,
ar trebui să vă asigurați că e adevărul, fiindcă nu puteți face asta.
Nu puteți să băgați...
- Ce e? - Ce se întâmplă în mințile oamenilor.
Piratai semnalul.
- Cum? - Ce?
Acasă la tine, toate televizoarele, camera ta apocaliptică,
Sporeai transmisiunea prin acel monitor. Cum ai făcut asta?
Nu e mare scofală. Trece atâta putere prin el, acum,
încât și un radio obișnuit poate să îl prindă.
Trebuie doar să găsești frecvența potrivită.
Ai captat semnalul dintr-o altă dimensiune.
De la o mașinărie aflată aici. Asta înseamnă că transmite și acolo.
Dacă nu este doar pentru prezicerea viitorului?
Difuzează.
Când am atins chestia asta,
pentru câteva minute mi s-a părut că orice e posibil,
atunci de ce nu se poate întâmpla și contrariul.
Dacă monitorul este o insignă gigantică.
Dar în loc să te facă să gândești pozitiv, te face să te gândești negativ și...
Convinge întreaga lume să hrănească lupul greșit.
Trebuie să-l oprim.
E timpul să vă duceți acasă.
Este nelocuit și neexplorat.
Pare un loc minunat în care să vă petreceți ultimele zile.
David, monitorul funcționează ca o antenă,
nu primește, doar, taclioni,
ia un viitor posibil și...
Îl amplifică, îl transmite, ca o buclă de feedback.
Este o profeție care se împlinește de una singură, ce vine de sus.
Și nu le arată oamenilor sfârșitul lumii, le induce ideea asta la nesfârșit.
- ...până când o acceptă pur și simplu. - Este o bombă cu ceas.
Și noi suntem cei care au aprins fitilul.
Încă mai avem 58 de zile ca să încercăm să schimbăm lucrurile.
Dar n-o să funcționeze nimic atâta timp cât chestia aia e pornită.
Domnișoară, o să presupun că ai cunoștințe precare, în privința fuziunii taclionice.
E imposibil să-l oprim.
Nu există un buton de oprire.
Îți spun ce face.
De ce nu îți pasă?
Fiindcă el e cel care face asta.
Nu-i așa?
Haideți să ne imaginăm.
Dacă întrezărești viitorul.
Și ești speriat de ceea ce ai văzut. Ce ai face cu informația aia?
Te-ai duce la politicieni? La căpitanii industriilor?
Și cum i-ai convinge? Cu date, fapte care se vor întâmpla?
Mult noroc.
Faptele concrete, pe care nu le vor contesta
sunt cele care țin "roțile în mișcare"
și care le aduc dolari, continuu.
Dar dacă...
Ar fi o cale prin care poți sări peste intermediar,
și să pui veștile critice direct în capul tuturor.
Probabilitatea de eliminare totală pe scară largă, a continuat să crească.
Și singurul mod de a opri-o a fost să le-o arătăm.
Și să-i speriem pe oameni, direct.
Ce om rațional nu ar fi distrus complet
de potențiala distrugere a tot ce cunoaștem sau iubim?
Pentru a salva civilizația... i-aș arăta distrugerea.
Cum crezi că a fost recepționată viziunea asta?
Cum crezi că oamenii au răspuns la o nimicire iminentă?
Au înghițit-o, ca pe un ecler de ciocolată.
Nu le-a fost frică de moartea lor. Au reîmpachetat-o.
Poate fi savurată sub formă de jocuri video, show-uri TV, cărți, filme.
Toată lumea a acceptat cu inimă deschisă apocalipsa,
și s-a grăbit spre ea cu un abandon voios.
Între timp, Pământul vostru se năruia împrejur.
Ați avut epidemii simultane de obezitate și de înfometare.
Explicați-o pe-asta!
Fluturii încep apoi să dispară,
ghețarii se topesc, algele înfloresc în jurul vostru.
Animalele din jurul vostru mor pe capete, și voi nu pricepeți aluzia!
În fiecare moment este posibilitatea unui viitor mai bun.
Dar voi nu vreți să credeți în el.
Și fiindcă nu credeți în el,
nu faceți ce este necesar ca să faceți din el o realitate.
Așa că vă agățați de acest viitor teribil și vă resemnați în privința lui.
Pentru un motiv. Fiindcă acel viitor nu cere de la voi nimic, azi.
Așa că da, ați văzut icebergul ați câștigat Titanic-ul.
Dar veți merge spre el oricum, cu toată viteza înainte. De ce?
Pentru că vreți să vă scufundați.
Ați renunțat. Și asta nu e vina monitorului.
Este vina voastră:
Împingeți-i prin portal.
Mulțumesc pentru vizită, Frank.
A fost o plăcere, sincer, să te văd din nou.
- Ce faci? - Nu renunț.
- Scoate chestia aia! - Ce chestie?
Chestia pe care ți-am dat-o când am ajuns aici.
Armeaz-o!
Du-te pe platformă!
Casey, bomba! Suie-te pe platformă!
- Și acum? - Armeaz-o!
Cum?
Casey!
Bomba!
Unde este bomba?
Un minut până la detonare
45 de secunde
Ce fac ca s-o pot opri?
Nu poți.
Nu e amuzant.
Fugiți, o să explodeze!
Feriți-vă!
- Închide portalul! - 4... 3... 2... 1...
- Ești bine? - Am aruncat bomba.
- Poți să stai în picioare? - Da.
Frank!
- Poți să stai în picioare? - Da.
- Frank! - Nu!
- Ce s-a întâmplat, e teafără? - Trebuie s-o duc la un modul de reparare.
Nimeni n-o să mă repare. Nu la timp.
Trebuie să-ți spun ceva acum.
Mi se oprește sistemul.
Mi se va opri.
Știu ce crezi.
Nu te uita la mine astfel.
Crezi în sfârșit că nu este un eșec.
Știu.
Sunt lucruri pe care trebuie să ți le spun, înainte de ultima...
Înainte să intre programul automat.
Sunt un robot, nu am crezut niciodată că asta e ceva rău,
până când ți-am văzut expresia atunci când ai aflat că sunt.
Mereu am știut.
Nu e adevărat.
Sistemul cedează, activez ultimele gânduri, salvate pentru
Frank Walker.
Din 15 septembrie 1965
Frank Walker se uită la mine într-o manieră dificilă de recunoscut.
Îmi pare că este absolut necesar să-i explic că sunt robot.
Athena.
Dar sunt îngrijorată că va fi afectat emoțional,
când va afla că nu sunt umană.
Are potențial, nu vreau să stric asta.
Are nevoie ca cineva să creadă în el.
Și eu îi împlinesc acea nevoie.
El este prima mea opțiune.
Jurnal: 24 octombrie 1965
Am gânduri neobișnuite către Frank Walker.
Bănuiesc un defect în interfața mea care controlează empatia.
Mă gândesc că ar trebui să raportez asta.
Dar nu am făcut-o.
Nu pot să-mi explic de ce.
Jurnal: 27 aprilie 1984
Frank Walker a fost izgonit de guvernatorul Nix.
A spus că și-a pierdut speranța,
și m-a făcut responsabilă fiindcă i-am acordat șansa.
Nu înțeleg asta, el zice că n-o voi face niciodată.
Fiindcă nu simt mânia sau dezamăgirea...
Sau dragostea.
Sfârșitul înregistrării.
Am fost proiectată să găsesc visători.
Te-am găsit pe tine.
Și te-am pierdut.
Apoi am găsit-o pe ea.
Casey.
Visătorii trebuie să rămână împreună.
Asta nu e programare.
E o părere personală.
Monitorul.
Bomba nu mai este.
Dar eu încă mai sunt.
Încă. Nu avem mult timp la dispoziție.
Mecanismul meu de autodistrugere. Folosește-l.
Știi ce ai de făcut, Frank.
Fă-o bine de data asta.
Credeam că nu poți avea idei.
Ce să vezi...
Ce să vezi.
Sistemele cedează.
- Frank. - Da.
Vrei să știi de ce nu ai putut să mă faci să râd?
De ce?
Fiindcă nu ești amuzant.
Poți să-mi dai drumul, acum.
Adio, Frank.
Adio, Athena.
La naiba.
Și acum?
Pe mine mă întrebi?
A fost ideea ta, puștoaico.
Da.
Crezi că o să funcționeze?
Cred că trebuie s-o facem să funcționeze.
Așa că o facem să funcționeze.
Mai întâi... deschidem portalul din nou.
Nu a fost greu să aducem câțiva ingineri experimentați, aici.
Apoi...
Pornim din nou petrecerea.
Și imprimăm niște invitații noi.
Ceea ce ne aduce la întâlnirea noastră de azi.
Acum un an, totul părea terminat.
Nici nu ar fi trebuit să fim aici. Dar suntem.
Nu este greu să dărâmăm o clădire mare și rea, care spune tuturor
că lumea se va sfârși.
Ce este greu cu adevărat...
este să ne dăm seama ce să construim în locul ei.
Și dacă vrem să facem asta, avem nevoie de ajutor.
Avem nevoie de voi toți.
Frank Walker.
- Pot pune o întrebare? - Sigur.
Parametrii de căutare pe care ni-i i-ai dat,
din punct de vedere matematic, sunt puțin...
Indefiniți. Poți să fii mai concret, te rog?
Domnișoară Newton.
Vrei să le spui noilor recruți ce trebuie să caute?
Visători.
Căutăm visători.
Oricine care ar hrăni lupul corect.
I-am spus odată predecesorului vostru,
că nu e decât o combinație de 1 și 0.
M-am înșelat.
Era mai mult decât atât.
Voi sunteți mai mult decât atât.
Așa că duceți-vă acolo și faceți ce ar fi făcut și ea.
Găsiți-i pe cei care nu au renunțat încă.
Ei sunt viitorul.
Traducerea: Kprice & Undergrow
Revizuire: muLineZu